Jeg...heter...Grey Worm.
Jeg kommer fra...Summer Ills.
Isles. Summer Isles.
Jeg kommer fra øya Naath.
-Når de tok deg? -"Nårtok de" meg?
-Jeg var fem år gammel. -Husker du hjemmet ditt?
Jeg husker da de rodde oss bort fra stranden.
Strendene var så hvite...
Og trærne var høye.
Og jeg husker at landsbyen min brant.
Røyk steg mot himmelen.
Husker du ditt hjem?
Usvertet, alltid en usvertet.
Før usvertet, ingenting.
Det er ikke sant.
-Kanskje du kommer tilbake en dag. -Jeg vil ikke tilbake.
-Drep slaveherrene. -Drep slaveherrene!
Hvordan går undervisningen?
Utmerket, Deres Høyhet.
Missandei er lærer bra, min dronning.
Dere får fortsette senere.
Tiden er inne.
Dere hørte henne! Hun er her for å befri oss!
Dåre! Slaveherrene er for sterke.
Hun kommer til å beskytte oss. Hun beseiret slaveherrenes kriger!
Hun har en stor hær.
Vil dere leve et liv i lenker?
Jeg vil leve. Du så hva de gjorde med barna.
Hva tror du da venter oss?
Jeg har opplevd to slaveopprør. De ender alltid på samme måte:
Slaveherrene seirer og slavene dør.
Valar morghulis.
Men jeg lover dere en ting.
Én dag i frihet er verd mer enn et helt liv i lenker.
-Hvem er du? -Jeg heter Grey Worm.
Astapors slaveherrer tok meg som spedbarn-
-og oppfostret meg til en usvertet.
Nå kjemper jeg for Daenerys,-
-dragenes mor og lenkenes fiende.
En usvertet? Da lærte de deg å krige før du kunne gå.
-Vi er ikke soldater! -Vi har hverken trening eller våpen.
Det er tre slaver for hver slaveherre i Meereen.
Ingen kan skjenke dere friheten, brødre.
Hvis dere vil ha den, må dere ta den selv.
DREP SLAVEHERRENE
Mhysa!
Ser Jorah, hvor mange barn spikret herrene opp langs veien?
163, khaleesi.
Ja, det var det.
Deres Høyhet, kan vi snakke sammen?
Byen er din. Alle disse menneskene er dine undersåtter nå.
Iblant bør man svare urettferdighet med barmhjertighet.
Jeg svarer urettferdighet med rettferdighet.
-Hva pokker var det for noe? -Jeg gruset deg med din egen hånd.
Du er god. Mot krøplinger i hvert fall.
Du fekter pent. Du stakk nok sverdet pent i ryggen på Den gale kongen.
Vil du slåss pent eller vinne?
-Snakker du slik til broren min? -Alltid. Han er blitt vant til det.
-Tror du han gjorde det? -Nei.
Han hatet den lille dritten, men hvem gjorde vel ikke det?
Gift er ikke hans stil. Eller mord, for den saks skyld.
Hvis du virkelig vil vite det, kan du jo spørre ham.
-Har du ikke besøkt ham ennå? -Nok for i dag.
-Vet du hvordan jeg ble hans mann? -Etter en tvekamp i Eyrie.
Men bare fordi lady Arryn krevde at den skulle skje den dagen.
Du var førstevalget hans.
Han visste at du ville ridd dag og natt for å bli hans forkjemper.
Skal du kjempe for ham nå?
Dette er egentlig ikke så ille. Fire vegger og en potte å pisse i.
Jeg satt fastlenket og veltet meg i min egen dritt i flere måneder.
-Skal det gjøre meg gladere? -Kanskje litt.
-Beklager at jeg ikke kom før. -Det er komplisert.
-Hvordan har søsteren vår det? -Hva tror du? Sønnen hennes døde.
-Hennes sønn? -Slutt.
-Vet du hva som venter? -Rettssak for kongedrap.
Hele landet tror jeg er skyldig.
En av dommerne har ønsket å se meg død utallige ganger,-
-og den dommeren er faren min.
Cersei vil nok unngå rettssak ved å få meg drept.
Hun spurte meg faktisk om det.
-Skal jeg snu meg og lukke øynene? -Kommer an på. Gjorde du det?
"Kongedreperbrødrene." Høres bra ut, hva?
-Spør du om jeg drepte sønnen din? -Spør du om jeg kan drepe broren min?
-Hvordan kan jeg hjelpe deg? -Du kan slippe meg fri.
-Nei, det kan jeg ikke. -Da er det ikke stort mer å si.
Skal jeg drepe vaktene? Jeg er sjefen for kongens garde.
Ja, selvsagt. Du må ikke gjøre noe upassende.
-Du er anklaget for kongedrap! -Men jeg er uskyldig!
-Nettopp derfor blir det rettssak. -Rettssak...
Selv om morderen tilsto og la frem urokkelige bevis for dåden,-
-ville ikke Cersei brydd seg. Hun vil ha hodet mitt.
Ikke bare ditt. Den som finner Sansa Stark, blir adlet.
-Sansa gjorde det ikke. -Ingen hadde bedre grunn.
-Er det tilfeldig at hun forsvant? -Nei, men...
Sansa er ingen morder.
Ikke ennå...
-Hvor fører du meg? -Jeg skal ekte din tante Lysa.
Hun venter i Eyrie. Du er trygg der.
Drepte du Joffrey?
Jeg?
-Jeg har jo vært i Vale. -Det var deg.
Hvem var da mine sammensvorne?
Ser Dontos. Han hjalp meg, men du ville ikke latt ham myrde kongen.
-Hvorfor ikke? -Du stoler ikke på en fyllik.
-Kanskje det var mannen din. -Nei.
-Hvordan vet du det? -Jeg bare vet det.
Du har rett. Han var ikke involvert i Joffreys død. Men det var du.
Husker du det vakre kjedet som Dontos ga deg?
La du merke til at en sten manglet etter banketten?
Giften.
Men Lannisters ga deg makt og rikdom. Du ble lord av Harrenhal.
En mann uten motiv blir aldri mistenkt.
Villed alltid fienden. Hvis ingen vet hvem du er og hva du vil,-
-vet ingen hvilket trekk du planlegger.
Jeg tror deg ikke. Tar de deg, blir du halshugget, akkurat som faren min.
Risikerer du det bare for å villede dem?
Mange menn risikerer veldig lite.
De unngår alltid fare.
Så dør de.
Jeg er villig til å risikere alt for å få det jeg vil ha.
Og hva er det du vil ha?
Alt.
Mitt vennskap med Lannisters var fruktbart.
Men Joffrey, en ond guttekonge, var ingen pålitelig alliert.
-Hvem kan stole på en sånn venn? -Hvem kan stole på deg?
Jeg vil ikke ha venner som meg. Mine nye venner er forutsigbare.
Joffreys skjebne... Det var noe mine nye venner ønsket sterkt.
En godt gjennomtenkt gave kan knytte sterke bånd.
Hvorfor drar du og lar meg være alene her?
Tiden er inne. Det fins ingenting kjedeligere enn rettssaker.
Bortsett fra disse hagene. Hvis jeg må ta én spasertur til her,-
-kaster jeg meg fra klippene.
-Har du møtt Tommen? -Nei.
Har de godkjent ekteskapet engang?
Jeg skulle egentlig ikke ektet din bestefar Luthor.
Han var forlovet med søsteren min, din grandtante Viola.
Jeg skulle giftes bort til en Targaryen. De var på moten da.
Men da jeg så min tiltenktes frittetryne og latterlige sølvhår,-
-visste jeg at han ikke dugde.
Kvelden før Luthor skulle fri til søsteren min, gikk jeg meg vill-
-og havnet tilfeldigvis på rommet hans. Så distré av meg.
Morgenen etter ble det ikke noe frieri, for gutten kunne ikke gå.
Og da han kunne det, ville han bare ha det jeg hadde gitt ham.
Jeg var god. Jeg var veldig, veldig god.
Du er enda bedre, men du må handle raskt.
Cersei er ond, men ikke dum.
Hun vil vende gutten mot deg. Når dere er gift, er det for sent.
Heldigvis er dronningregenten opptatt med å sørge over sønnen sin-
-og anklage sin uskyldige bror for drapet.
-Han kan ha gjort det. -Nei.
-Det vet du ikke, bestemor. -Jo, det gjør jeg.
Tror du jeg ville latt deg gifte deg med det monsteret?
Jeg skjønner ikke...
Ikke bry deg om det.
Gjør det som må gjøres.
Legg litt tyngde bak!
Igjen!
Bra!
Mange villfolk bruker to våpen.
Hvis dere tar fra dem et av dem, har dere en bedre sjanse.
Få se hva du kan.
-Olly, du får se på. -Jeg kan slåss.
-Har du holdt i et sverd? -Jeg var landsbyens beste bueskytter.
-Det er sant! -Ok. Vi kan jakte kaniner en dag.
Men nå må du se og lære.
Dere to. Hold et rolig tempo, prøv å avvæpne hverandre.
Du kan slåss. Men du trenger ikke ta i sånn.
-Da lærer han ingenting. -Lord Snow!
Hva driver du med?
-Jeg øver mennene. -Du er intendant.
Kanskje du glemte det hos villfolk- hora di, men det gjorde ikke jeg.
-Noen må trene dem opp. -Men ikke du. Gå og tøm en potte.
Gjør det.
Svikefulle bastard, gi meg en grunn. Mormont kan ikke beskytte deg lenger.
Tilbake til arbeidet. Nå!
Nå, sa jeg!
-Han er godt likt. Det er ikke du. -Og så? Det er krig.
Nå, ja. Men vi kommer til å velge ny øverstkommanderende.
Mesteren krever det.
Vurder forslaget hans om en ekspedisjon til Crasters fort.
La mytteristene ta seg av Snow, før han blir din overordnede.
Bastard? Jeg trodde at du var høyættet.
Faren min var høyættet. Moren min var det ikke.
Navnet er Locke.
Jon Snow.
Du er god. Hvordan havnet du her?
Pliktfølelse. Jeg vil hjelpe til med å beskytte riket.
Jeg var skogvokter og skjøt en rapphøne til mine sultne barn.
Heller Muren enn hånden. Her slipper man å smiske med høyættede fitter.
Hva venter dere på? Sommeren?
Trodde jeg.
-Du kalte på meg, Deres Nåde. -"Deres Nåde."
Så formelt av deg.
Hvor mange vakter står utenfor Tommens dør?
-Ser Boros i kveld. I morgen... -Én, altså?
-Én mann vokter den blivende kongen? -Tommen er trygg. Vi beskytter ham.
Slik dere beskyttet Joffrey?
Hvorfor slapp Catelyn Stark deg fri? Jeg har lurt på det i flere måneder.
Helt siden den store kua tok deg med hit.
-Hvorfor slapp hun deg fri? -For å få tilbake døtrene sine.
-Lovet du henne det? -Jeg sverget på å gi henne døtrene.
-Du svor en hellig ed til fienden? -Jeg ville tilbake til deg.
-Skulle jeg sagt "dra til helvete"? -Er du lojal mot Catelyn Stark?
-Catelyn Stark er død. -Så om jeg ba deg finne Sansa...
Hvis jeg ba deg gi meg den morderiske lille hurpas hode,-
-ville du gjort det da?
Jeg vet at du har snakket med Tyrion.
Udyret som myrdet sønnen vår.
Jeg var nødt til å høre det selv.
-Og? -Han gjorde det ikke, Cersei.
Du har alltid syntes synd på ham. Vår stakkars lillebror.
Hånet av verden, foraktet av sin far og søster.
Han ville myrdet oss alle om han kunne.
Fire mann skal vokte Tommens dør, dag og natt.
Det var alt, øverstkommanderende.
Ser Pounce?
-Hvordan kom du forbi kongens garde? -Kongens garde?
Du får nok ikke være her. Mor lar meg ikke ta imot besøk om kveldene.
Jeg er ingen besøkende, Deres Høyhet. Det ryktes at jeg skal bli din brud.
Par i arrangerte ekteskap møtes ofte ikke før bryllupsdagen.
Men før vi tilbringer livet sammen, burde vi vel bli kjent med hverandre?
Jo...
-Men om mor får vite... -Det blir vår hemmelighet.
Hvis vi blir mann og kone, håper jeg at hun ikke får vite alt om oss.
-Ok, Deres Høyhet. -Ja?
Fortell meg en hemmelighet.
-Hei! For en fin herre. -Det er ser Pounce.
Veldig kjekk.
Joffrey truet med å flå ham levende og blande innvollene i maten min.
Så ondskapsfullt.
Du virker ikke ond.
Nei. Det er jeg nok ikke.
For en lettelse. Du vet vel hva som skjer når vi gifter oss?
Vi avgir løftene, så blir det fest...
Når vi gifter oss, blir jeg din. For alltid.
Det begynner å bli sent.
Jeg burde gå.
Får jeg besøke deg igjen?
Ok.
Husk: Dette er vår lille hemmelighet.
"Ser Jaime Lannister. Tatt opp i kongens garde i sitt 16. år."
"Ved plyndringen av King's Landing drepte han kong Aerys II."
"Benådet av Robert Baratheon. Deretter kjent som 'kongedreperen'."
Det er øverstkommanderendes plikt å fylle inn sidene.
Og det er fortsatt plass på min.
Valyrisk stål.
Det er ditt. Det ble smidd av Ned Starks sverd.
Bruk det til å forsvare Ned Starks datter.
Du sverget på bringe Stark-døtrene tilbake til deres mor.
Lady Stark er død, sannsynligvis Arya også,-
-men du kan fortsatt finne Sansa og bringe henne i sikkerhet.
Jeg har noe annet til deg.
Jeg håper at målene er riktige.
Jeg skal finne henne.
For lady Catelyns skyld.
Og for deg.
Jeg glemte nesten. Jeg har en siste gave.
-Jeg trenger ingen væpner. -Jo da.
-Han kommer til å sinke meg. -Han er i fare her.
-Beskytt ham. Det er ridderlig. -Jeg skal ikke sinke deg, ser.
Mylady. Jeg lover å tjene deg godt.
Han er en god gutt. Det blir bra.
Lord Tyrion hilser.
Øksen hans fra slaget ved Blackwater.
Venter du på et kyss? Gjør klar ladyens hest.
Man sier at de beste sverdene har navn. Noen forslag?
Oathkeeper.
Farvel, Brienne.
Jeg burde ikke ha sent henne bort.
-Hun er ikke trygg her. -Ikke der heller.
-Villfolket kan angripe Mole's Town. -Eller Castle Black.
-Jeg henter Gilly. -Ingen får forlate slottet.
-Du dro for å hjelpe Robb. -Og du red etter meg.
Jeg vet hvor vanskelig det er, Sam. Tro meg.
Da du fortalte om Bran, ville jeg dra og finne ham.
Skulle ønske han hadde blitt med. Jeg prøvde å overtale ham.
Hvor fort kan de reise? En lam gutt som dras av en tomsing.
De passerer villfolklandsbyer. Kanskje de søker ly der.
Villfolket følger Mance. Alle landsbyer er forlatt.
Bortsett fra...
Crasters fort?
-Kan Bran ha funnet... -Snow!
Unnskyld at jeg avbryter. Thorne vil snakke med deg.
Ekspedisjonen til Crasters fort... Jeg godkjenner den.
Men jeg beordrer ingen til å bli med. Du får bare ta frivillige.
Takk, ser Alliser.
Brødre.
Jeg skal til Crasters fort for å pågripe myteristene eller drepe dem.
Jeg ber om frivillige.
Det er 100 kilometer villmark dit, og Mance Rayders her nærmer seg,-
-men vi må gjøre det.
Livet vårt kan avhenge av at vi når myteristene før Mance.
De kjenner Muren og våre forsvarsverker.
Hvis Mance finner ut hva de vet, er det ute med oss.
Og som om ikke det er nok, tenk på dette:
Nattens voktere er brødre, og øverst- kommanderende Mormont var vår far.
Han levde og døde for sine menn, og han ble myrdet av feiginger.
Han fortjente bedre enn det. Alt vi kan gi ham nå, er rettferdighet.
Hvem er med meg?
-Ingen rekrutter nord for Muren. -La meg avlegge eden.
Hvis det blir kamp, trenger du folk som kan slåss.
Takk, brødre.
Karl Tanner fra Gin Alley...
Drikker faen meg vin fra Jorah Mormonts hodeskalle.
Noen ordrer til oss, øverstkommanderende?
Unnskyld?
Knull dem i hjel?
Hørte dere, gutter? Knull dem i hjel!
Rast.
-Gå ut og mat beistet. -Vi burde drepe det.
Du burde holde kjeft, din stygge, lille fitte.
Du ser ut som en balle, ditt jævla stygge fittetryne.
Jeg kan dynket fem av dere med pisset mitt.
Vet dere hva de ga meg for et drap i King's Landing? Syv sølvpenger.
Fikk jeg et navn, var han død. Ingen jævel slapp unna!
Jeg har ikke tapt en kamp siden jeg var ni.
Kanskje tiden er inne nå. Hva tror du?
Kanskje det er du som tar meg.
Hva tror du, din fitte?
Jeg er sjanseløs. Det er vi alle.
Jeg var faen meg en legende i Gin Alley.
En legende, for faen!
Jeg tok hvilken ridder som helst, når som helst!
Jævla fitter i stålrustning. Jævla feiginger!
En gave til gudene, en gave til gudene...
-Hva faen er det? -Crasters siste barn. En gutt.
Hva skal jeg gjøre med ham? Hva gjorde Craster?
Drepte han dem før de kunne drepe ham?
Greit...
Ingen flere munner å mette.
Han drepte dem ikke. Han ofret dem.
-Til gudene. -Hvitevandrerne?
En gave til gudene, en gave til gudene...
En gave til gudene.
Hold kjeft!
Greit...
Hvis det funket for ham, så...
La oss gi hvitevandrerne det de vil ha.
Rast skal ut dit uansett.
Din rødøyde jævel.
Er du tørst?
Faen!
Hodor.
Hører dere det?
-Er det et barn? -Det kommer.
-Jeg går bort. -Vi må holde samen.
Jeg går.
-Bran! -Hodor!
-Hva skjedde? -De har fanget Summer.
-Hvem? -Vet ikke, men de har min brors varg.
De har Ghost.
De er nattens voktere.
-Kanskje Jon er her. -Hvorfor er vargen hans i bur da?
-De er ikke voktere lenger. Vi drar. -Nei.
-Bran, vi må dra nå. -Ikke uten Summer.
-Husker du hvor buret er? -På østsiden.
Hvis jeg ikke er tilbake...
Hodor!
Hodor, Hodor!
Hodor.
Hvis jeg var så stor, ville jeg vært konge over hele verden.
Hjelp ham opp.
Dette er fint.
Vakkert lær.
Du er ikke fra villfolket. Du er viktig, høyættet.
Hvem er du?
Hjemme ville en lavættet som jeg mistet hånden om jeg slo en lord.
Men vi er langt hjemmefra, ikke sant?
Og dere to er også fintfolk.
Dere er nord for Muren og sniker dere rundt i skogen.
Er ikke det litt merkelig?
Men jeg liker krøllene dine.
Moren min hadde sånne krøller.
Vakre, brune krøller.
Hvorfor sleper dere en krøpling hele veien hit?
Dere har ikke spilt dette spillet før.
Et adelig gissel er verdifullt.
Men tre stykker... Det blir mange munner å mette.
-Hva er i veien med ham? -Kom her!
-Vær så snill, la meg hjelpe ham! -Hvem er dere?
Jeg er Brandon Stark av Winterfell!
Han er Jon Snows bror.
Det er Meera!
Og jeg som trodde dette skulle bli nok en kjedelig dag.
Jeg er her.
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com